Mitt namn är James Lester.
För fem år sedan, så fick jag ansvaret för ARC,
ett topphemligt regeringsprojekt som utreder revor i tiden
kända som portaler.
Dessa portaler tillåter sedan länge utrotade varelser från avlägsna eror
att komma in i vår egen tid.
Vår drivande forskare blev mördad
av sin sinnessjuka hustru, Helen,
som planerade att utrota mänskligheten.
Hon tänker döda den första människan. Och stoppa evolutionen i sin linda.
Danny Quinn, Connor Temple och Abby Maitland
åkte genom en portal för att stoppa henne.
Ingen vet vad som hände med dem.
Det mänskliga släktet överlevde, så vi måste anta att de lyckades.
- Den här saken bara dog. - Och vi kan inte rutten.
Vi kan inte ta oss hem.
Ingen av dem återvände,
för alltid förlorade i ett avlägset förflutet utan någon väg hem.
Alla försök till räddning misslyckades.
Ett nytt team sattes samman,..
och många förändringar gjordes på ARC.
Deras strid fortsätter.
Det finns alltid ett nytt hot.
Vad det än är, så tar vi hand om det.
Översättning: Dream_Theater.
Primeval S04E01.
Hjälp!
- Tala till mig, Jess. - Det är mitt fel.
Jag öppnade luftslussen till menageriet för tidigt.
De höll på med underhållsarbete och varelsen tog sig ut.
- Gud, jag är ledsen,.. - Koncentrera dig, Jess.
Kan du se den?
Den rör sig i korridoren vid Labb 3.
- Matt! - Jag vet.
Förstärkning behövs till södra korridoren vid Labb 3.
Förstärkning till södra korridoren.
Hallå.
Lugn.
Är du okej?
Matt! Kan du höra mig?
Jag mår bra. Ta dig ut därifrån, Jess.
Jag måste säkerhetskopiera systemet. Allt det här är mitt fel.
Glöm det och ta dig ut därifrån! Den kommer åt ditt håll!
Kunde någon bry sig att tala om vad i hela världen som,.. står,..
... på?
Du! Bedövningsvapen, nu!
Stanna där. Snäll drake
- Ned, pojken. Sitt. - Faktiskt, så är det en flicka.
Hej!
Här, prinsessan.
Kom igen.
Uteslutande av intresse, vad gör den här inne?
Det kan vi komma till senare.
Kom här. Kom nu.
Nej, nej, nej, inte mitt kontor!
Kom här, min flicka.
Här får du. Ta lite dricka.
Visst,..
Så, det fanns ingen annanstans den kunde gå?
- Jag improviserade. - Jo, visst,..
Connor, du skrämde skiten ur mig!
Du håller på att bli slarvig.
Men, jag måste ju låta dig vinna då och då.
- Va?! Du såg inte ens mig komma! - Jaså, verkligen?
- Huh? - Ha.
Jag kan klara dig när jag vill.
Var stilla, annars så kan jag skära av dig örat.
Jag hör ett knackande.
Det är bara vinden.
Ja.
En dag så kommer det att vara mer än bara vinden.
Portalen kommer att öppnas igen.
Jag menar det.
Vi måste fortsätta att tro på det. Vi kan inte,..
Vi får inte förlora hoppet.
Connor, det finns inget vi kan göra för att komma härifrån.
Men vi kan åtminstone hålla oss vid liv.
Så tälj.
Vet du, att när vi kommer hem så ska jag skriva en kokbok.
"Tusen och Ett Sätt Att Tillaga Rötter Och Lökar.
Jag kunde bli din "Kritaktige Kändiskock".
Åh, jag drömde om kaffe inatt.
Jag skulle kunna döda för en cappuccino.
- Connor, nämn inte det. - Ursäkta.
Jag borde tänka på saftiga rötter,
och smaskiga lökar.
Gå och samla lite mat. Eller?
Vi ska ta oss hem. En dag.
Mm.
Jag är säker på att det finns en förnuftig förklaring på det här.
Ehm,.. Jess?
- Det var,.. - Mitt fel, James. Beklagar.
Jag övervakade lite underhållsarbete i menageriet.
Och det var problem med luftslussen,
Dracorexen blev skrämd rusade iväg. Det ska inte hända igen.
Vet ni, att jag kunde ha varit Ambassadör i Moskva nu.
Kanske även Kabinettsminister.
Istället, så ser jag en dinosaur förstöra mitt kontor.
Och ändå, ingen ånger.
Becker ska söva den.
Det dröjer inte länge nu.
- Borde inte du hjälpa honom? - Vad är det roliga i det?
Jag får den Sovande Skönheten flyttad till menageriet.
Bra jobbat. Möt mig i vapenkammaren om en halvtimma.
Har du inte hört? The EMDs have arrived.
- Elchocksvapnen? - Visst ja, leksakspistolerna.
Hade leksakspistolerna varit här imorse,
så hade inte detta hänt.
Fick dig!
Beklagar, kompis.
Abby!
- Abby! - Connor!
Gå tillbaka in! Skynda dig!
Kom igen!
Abby!
Kom hit!
- Vi måste flytta lägret. - Vi kan inte lämna portalområdet.
Tänk om den öppnar sig igen och vi missar det?
Spinosaurusen är ett revirdjur, Connor.
När den vet att vi finns här, så kommer den tillbaka. Vi måste gå.
Nej! Abby, vi kan missa vår enda chans till att komma härifrån!
Vilken chans?
Vi har varit här i ett år, Connor.
Ett år.
Och ingenting har hänt.
Bara,.. inse det.
Vi är fast här.
Ensamma.
För alltid.
Du har fel.
Och vi är inte ensamma.
Vi är tillsammans.
Om vi stannar här,..
... så kommer den där spinosaurusen att döda oss.
Det är bara en tidsfråga.
Okej?
- Du är sen. - Åh, utmärkt..! Chockpistoler!
De här är i en helt annan klass mot vad du har använt dig av innan.
Jag skulle inte ha designat den om den inte fungerade.
Du borde ha i åtanke hur många vänner jag har förlorat.
Jag tänker inte riskera fler liv genom att leka med ärtbössor.
EMD kan anpassas till tre grundläggande nivåer -
låg, medium och hög spänning, beroende på användningsområde.
Ja, jag vet vad de gör, Jess.
Jag tror inte att han tror på oss.
Det här är ingenting som du har varit med om tidigare.
Okej. Testa den.
Jag menar det. Ge mig en stöt.
Om jag tycker att det är ett effektivt vapen, så använder jag det.
Om inte, står ni tillbaka.
Du kommer inte vilja att jag gör det här, Becker.
Jo, det gör jag. Kom igen, Matt. Visa mig vad du har.
Matt,.. det kan du inte!
Kan ni sluta att bete er som ett par barn?
Det var han som började.
Det är okej, han överlever.
Förmodligen,..
Kan du skjuta..?
Är du okej?
Ja.
Ja, jag mår bra.
Det var svagaste inställningen på minsta versionen av vapnet.
Den största är designad till att plocka ned en tyrannosaurus rex.
- Hur långt måste vi gå? - En kilometer.
Kanske två.
Vad var det?
En Raptor!
Hon äter. Kom.
Det där var min filt.
Filt?
Abby!
Är du absolut såld på de här EMD:na?
För att vet du;
jag kunde ju alltid skjuta dig igen.
Idiot.
Hur länge tills det här försvinner?
Smärtan? Några timmar.
Huvudvärken - några dagar.
Förödmjukelsen - tja,..
det beror liksom egentligen på när du tröttnar på det.
Du är verkligen inte särskilt rolig, Matt.
Det beror nog på din inställning.
Du, Becker,..
jag vet att du har förlorat vänner.
Men du måste förstå att jag inte skulle göra något som riskerar teamet.
Efter Sarah blev dödad, så tänkte jag på att sluta.
Danny,.. Connor, Abby.
Det jag kan göra nu är att se till att det aldrig händer igen.
Det var inte ditt fel. Det vet du.
Det var mitt jobb att se efter dem. Jag,.. misslyckades.
Men det var ett helt år sedan.
Så du måste verkligen släppa det nu, kompis.
Du litar på mig, va?
Ja, med mitt liv.
Du tänker väl inte krama mig nu, va?
Gud, nej.
Bara samla dem i en hög, vi sorterar dem senare.
Ännu ett raserianfall, James?
Du måste lära dig att kontrollera ditt explosiva temperament.
Väldigt lustigt, Philip.
Tack så mycket, mina damer. Jag tror vi fortsätter senare?
Om du behöver mer hjälp med de här varelserna,
så behöver du bara fråga.
- Jag tror att vi klarar oss. - Uppenbarligen.
Hm...
- Jag åt precis lunch med ministern. - Verkligen?
Jag hörde inte,.. om någon lunch.
Åh, den planerades för längesedan.
Han vill att jag ska satsa ännu en halv miljard på anomaliprojektet.
- Och eh,.. vad sa du? - Åh, jag samtyckte.
Om vi ska få de här bolagen att fungera,
så får vi entreprenörer göra vår del.
Är det något du behöver, James, så är det bara att fråga.
Alla Prosperos resurser står till ditt förfogande.
Det här samarbetar vi på.
Jess,.. jag vill att du hackar dig in i Philips privata kalender.
Nästa gång han skaha lunch med Ministern, så vill jag veta det.
Ingen privat hackning.
Ursäkta mig? Vad hände med att lyda blint?
Morgon, Matt.
Varför ljög du för Jess skull?
Jag kollade loggarna. Luftslussen var öppnad från hennes terminal.
Ja, jag använde hennes dator.
Du är en usel lögnare.
Är jag ärlig, så vill jag egentligen inte veta.
Ett gott ledarskap handlar om att välja rätt folk för jobbet,
och låta dem sköta det själv,.. tills de trampar i klaveret.
- Vad gör den? - Bygger ett lusthus.
- Öh? - Åh, ett bo.
Men vad ska han med alla de där pinnarna?
Han försöker att göra det så snyggt som han kan.
- Det hjälper honom att eh,.. - Ragga.
Jag tänkte säga attrahera en partner, men visst,.. ragga.
- Men nu får han säga det med blommor. - Du kan stanna här.
Jag går.
Oops.
- Var försiktig..! - Ursäkta.
Vad har du här inne?
Mina handskar!
Connor!
- Jag undrade var de blev av. - Du måste bort därifrån!
- Abby! - Ge dig av därifrån, Connor!
Du kommer inte att tro det! Abby!
Titta!
Portalkontrollen. Vad som återstår av den iallafall. Måste ha varit Helens.
Fungerar den fortfarande?
- Glöm det Connor, den är död. - Nej.
Nej, den ska fungera. Det måste den.
Ta ut batteriet och skaka det eller nånting.
- Äh, för,.. - Något liknande, då.
Det funkade alltid på TV-kontrollen.
Visst.
- Abby! - Vad?
Åh, min Gud!
Du är ett geni!
Okej.
Var är du?
Connor,..
Ska vi?
Ja.
Portal funnen. Förbered er på överföringsinformation.
Lokaliseringsdetaljer: kartkoordinater 7-7-4-2-5.
Distans: 9 km i riktning 2-7-0.
Sänk luftbro till alla svarta team.
Okej,.. chansen att smita in längs sidan utan att den märker något..?
- Noll. - Precis vad jag trodde.
Jag bryr mig inte om vart portalen leder.
Jag tänker gå in i den.
- Jag har en idé. - Abby, nej, det är dumt. Abby!
Uppskattad restid: 11 minuter.
Befolkningsdensitet: hög.
49 strukturer inom radien, med genomsnittlig höjd: 19.8 meter.
Kom igen nu, Abby.
Snyggt jobbat.
Ok,.. det här ser lovande ut.
Är vi hemma?
Connor,.. är vi tillbaka?
Ja, och en bra sak,..
... jag tror inte att vi kommer att bli uppätna här.
Håll händerna där vi kan se dem!
Ned på marken! Ansiktet nedåt!
Okej! På marken, nu!
Jag hoppas att ni har souvenirer med er tillbaka.
- Var fan har ni hållit hus? - Ja, du vet,..
Här och där. Vi kunde ha ringt men mottagningen var fruktansvärd.
Vi var ute och letade efter er.
Vi skickade ut fyra grupper.
- Vi försökte med allting. - Det spelar ingen roll nu.
Vi är tillbaka.
Och allting,.. kommer att bli bra.
- Vi klarade det. - Jag vet.
Ja!
Connor och Abby kom in genom portalen! De är tillbaka!
De klarade det!
Men, Danny då?
Så var är Danny?
Är han inte med er?
Nej, han kom aldrig tillbaka.
Matt, jag skulle vilja presentera dig för ett par av mina vänner.
Abby Maitland.
- Connor Temple. - Trevligt att träffa er.
Jag är Matt Anderson. Någon eskorterar er tillbaka till ARC.
Behåll tre man på plats till portalen stängs.
Och resten får patrullera på en 500-meters perimeter.
Ni behöver inte vänta till den stängs. Jag kan göra det till er.
Det fungerar, lita på mig.
Han har använt den förut.
Nu syns den,..
Ett ögonblick,..
Jaha, det där ska ju inte hända.
Det där är min filt.
- Jag är så ledsen, kompis. - Oroa dig inte.
Jess, vi har ett stort teropodintrång.
Jag behöver en karta på området med tre km:s omkrets.
Laddar ner till din fjärr.
Bara ge mig det största inhägnade området du kan.
- Skynda på med det, Jess! - Ja, uppenbarligen.
- Det är en spinosaurus, förresten. - Tack, kompis..!
Tror du att de vet vad de gör?
- Vad står på? - Varelseintrång.
Pålitlige Connor tar ett sällskapsdjur med sig hem.
- Men de är oskadda, eller hur? - Än sålänge.
Bra. Låt det förbli så. Jag vill ha tillbaka dem hela och hållna.
Hallå där!
Vi kommer att behöva stänga in den någonstans.
Inte i den här. Vi behöver någonting större.
Jag behöver låna er lastbil.
Vad har du för något, Jess?
Det finns en stadium en km åt nordväst.
- Se till att grindarna är öppna. - Redan gjort.
- Becker, var är du? - Två gator vidsidanom.
Vi måste få in den på stadium.
Och om den beslutar sig för att gå någon annanstans?
Övertala den att inte göra det.
Är den där telefonen försäkrad?
Bra. Och du, gå och klipp dig.
Okej, Matt, här är den. Vad gör vi nu?
Din gissning är lika bra som min.
Matt!
- Backa. Det hållet. - Jepp.
Kör. Kör, kör, kör!
Vi måste få den till stadium nu.
Du kör för nära trottoarkanten!
Abby, Connor, det här är ARC. Var god, svara.
Ehm,.. Detta är Connor Temple.
- Ledsen att vi tog din bil. - Repa bara inte lacken.
Jag har ett meddelande från Matt. Led spinosaurusen till stadium.
- Repeterar, led den till arenan. - Till arenan.
Visst. Det e' lugnt. Ehm,..
Vilken arena?
- Var i helsike är arenan? - Fortsätt rakt fram 300 meter.
- Ta andra till höger. - Ta andra till hö,..
- Jag är väl inte döv, Connor. - Ursäkta.
Varför är de inte tillbaka än? Är de oskadda?
- De har stulit en bil. - Så, då är de oskadda då.
Här, låt mig tala med dem.
Bort med tassarna. Det här är mina kontroller.
- Du kan bli ersatt, vet du. - Hysteriskt roligt.
Matt, portarna till stadium är öppna, så det är bara att köra.
Ledsen,..
Som om du var det,..
Om jag bara kunde öppna en portal.
- Kanske skulle vi låta dem sköta det. - Jag behöver bara några minuter.
- Jaha, full-fasiga tillbehör. - Vänta på min signal.
Kom igen,..
- Okej, var beredda. - Alla enheter i position.
Ge eld på min order.
Äh, kom igen nu!
Jag kan inte använda den här. Jag måste komma närmre.
Connor! Nej, vänta!
- Vad fan håller han på med? - Eld upphör. Eld upphör.
- Gör han sånt här ofta? - Ja, då och då.
Och hur brukar det sluta?
Kom igen.
Vi kan inte riskera att skjuta med Connor i vägen.
Följ med mig.
Kom igen!
Det här är inte så coolt.
Kom igen!
Connor, akta dig!
Ge mig bara ett ögonblick.
Connor! Ta tag!
Ta upp oss!
Connor, ta tag i mig med båda händerna!
De är säkra. Eld!
Argh!
Vad var det där?
Vajern har fastnat.
Nej!
Låt kontrollen vara och ta tag i mig med båda händerna!
- Jag behöver bara lite mer tid! - Vi har inte mer tid!
Du vet inte var jag kan köpa en ordentlig cappuccino, möjligtvis?
Wow. Det här var ganska så sexiga prylar.
Säg inget, ni missade sista bussen och fick promenera hem.
Något liknande.
Det är så skönt att se dig.
Åh.
Dig också.
Aw! Jag tror att vi fattat poängen.
- Inte du? - Jo, förmodligen.
Välkomna tillbaka.
Och,.. Danny?
Han gick i förväg framför oss.
Vad som än hände, så måste han ha tagit Helen med sig i fallet.
Jo,..
Wow.
Det där var,.. en ordentlig uppgradering.
- Hallå. - Hallå. Jag är Jess.
Det är så kul att äntligen få träffa er.
Becker berättade allting. Ni är legender här.
- Tack, kompis. - Visst. Jag trodde ni var döda.
Var är Sarah?
Abby. Connor.
Ni kan inte tro vilken lättnad det är att träffa er två.
Förlåt mig,.. Philip Burton.
Jag vet.
Detta är mannen som uppfann den rumstempererade supraledaren.
Ehm,.. Wow.
Wow? Jaså! Han är en levande legend.
Om Fantastiska Fyran blev sammanslagna till en,
så skulle han se ut så här.
Men synbarligen ingen superhjälte. Han är mer en forskarnörd.
Tack så mycket för komplimangen,.. tror jag.
Det var menat som en,.. jag är bara exalterad. Varför är ni här?
Efter den sista resans katastrof,,
så beslutade regeringen att ARC skulle få understöd från
den privata sektorn.
- Katastrof? - Det var en dålig tid för oss alla.
Det ställdes krav på ett nytt tänkande, förstår ni.
Mer resurser.
Saker måste förändras.
Men detta kan vi diskutera senare. Ni två måste avrapportera,
och jag vill höra varje detalj.
Jag kan knappt tro att jag ska jobba med,.. Åh..!
Philip Burton!
James, varför fortsätter vi inte på ditt kontor istället?
Jag beklagar, men när ARC omorganiserades, så
beslutades det att välja operativ personal
med militär bakgrund. Fronten är ingen plats för amatörer.
- Amatörer? Vi? - Kanske var det fel ordval.
- Säg inte att du gick med på detta. - Det var min idé.
Ta er lite personlig tid. Vila er.
Begagna er av företagets lägenhet för några dagar.
Sedan kan vi diskutera någonting avskiljt från skottlinjen.
Du fattar det inte. All den tid vi precis spenderat därborta,..
alla uppoffringar vi fick göra! Alltihop var för det här!
Så vi kunde komma tillbaka och gå vidare med Professor Cutters arbete!
Så vikunde strida till vi faktiskt vann!
Det är så grovt.
Vi kan inte sluta nu!
Inte efter allting som vi har gått igenom.
Det är för ert eget bästa, Connor.
Är det?
Ditt meddelande lät viktigt.
- Ursäkta att jag är sen. - Åh.
Tacca Chantrieri.
Jag har aldrig sett någon utanför tropikerna.
Inte utrotningshotad ännu, men väldigt sällsynt.
Tack. Den är vacker.
Så vad har hänt?
Connor Temple och Abby Maitland är tillbaka.
De överlevde 12 månader i Kritaperioden.
Det är anmärkningsvärt.
- Quinn och Helen Cutter då? - Nej.
Vad kommer nu att hända med Connor och Abby?
De kommer att bli utfrågade imorgonbitti.
Efter det, så är de solo.
Connor Temple är begåvad. Ingen vet mer om portalerna.
Om de var inne på ARC,
så kunde du hålla ett öga på dem.
Det är utanför min räckvidd nu.
Jag ska övervaka dem, och se vad de hittar på härnäst.
Utmärkt. De kanske är nyckeln till allt det här.
Det är en vacker värld, Matthew.
Men hur mycket längre till?
- Du är tidigt uppe. - Hej.
Håller du vakt?
Det känns fortfarande som att en av oss måste hålla vakt.
Ja.
Översättning: Dream_Theater.